Еди Маринов
Студената истина

chitanka.info

Той знае отдавна

за тая килия,

пътува отдавна,

за да я открие…

Минава през бури,

гори тъмни, морета,

през духове стари,

дори през небето.

Накрая достигна

високата кула,

намери я, стигна.

Как да нахлуе?

На коня си вече

крилата изяде,

там нейде далече

магиите даде.

Той знае, че тя е

там, вътре, горкана,

но как да я стигне,

остана му само

със глас да й викне,

да стопли душата.

„Косата сплети си,

ще стигне земята.

При тебе ще дойда,

Ключът е у мене“.

Магия обаче упойва го

Безмълвен, студен е…

Във статуя прашна

той се превръща,

а във килията страшна,

тя пак студа прегръща…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.